Översatt av: AMEN. Rättad, splittad och syncad av Delight
Hej, George.
Hur mår du idag?
Sover du eller vilar du bara ögonen?
Jag gör en kopp te åt dig.
Borde bara ta någon minut. Jag tar fram kex också.
Varsågod.
Känns det bättre nu?
Ja.
- Lite bättre... - Vill du ha lite mer?
Såja. Behöver du något mer?
Är du säker?
Drick upp dit te innan det bli kallt.
Jag håller på.
Hälsa Ivy att jag sökte henne, ok?
Och håll inte på med något otyg nu.
- Hej, Reg. - Goddag, Ms. Drake.
- Är allt bra? - Kan inte klaga.
- Vill du ha te? - Ja.
- Vad vill du ha till? - En bit bröd.
- Är det allt? - Ja.
Ta hand om dig själv nu.
Du måste komma och hälsa på och dricka en kopp te någon kväll.
- Jag vill inte vara till besvär. - Det är du inte.
Du kan väl komma efter jobbet i morgon?
Du vet var vi bor. Nummer 82.
Jag gör fika.
Det blir väl kul?
- Är du säker? - Absolut.
- Rör på dig nu. - Ahh, ljuvligt.
Vi ses i morgon då.
Glöm inte bort det nu.
- Hej, Nellie.
- Det är kallt ute. - Ja.
Nu känns det bättre.
Underbar kopp te.
- Är det du, Ethel? - Hej, mamma.
- Kallt idag va? - Ja.
Vänta, Ethel.
- Ursäkta. - Vad håller du på med?
Du sa ju åt mig att tvätta händerna.
- Just ja. Nu är din far här. - Hej, pappa.
- Hej mamma, är allt bra, Ethel? - Ja.
- Allt bra med dig också? - Jo, tack.
- Haft en bra dag? - Det har gåt bra. Själv då?
- Jag kan inte klaga. - Kom hit med tekannan, Ethel.
Jag svälter. Jag skulle kunna äta en hel häst.
Tvätta händerna så ställer Jag fram maten.
Jag ska bara ta på mig mina tofflor.
Han är som han är. Men det verkar vara en snäll kille.
- Ja, han jobbar hårt. - Är inte han liten?
- Nej. - Han är en kraftig man.
- Bor mitt emot oss. - Gör han?
Jag borde inte undra varför han äter bröd och margarin varje kväll.
Det är väl inget fel med att äta det.
Inte varje kväll.
- Jag skulle inte ha något emot det. - Skulle vilja se vad du tycker om jag...
skulle ställa fram bröd och margarin varje gång vi dricker te.
Nej, jag ska göra en god stuvning åt honom.
- Kan vi äta klimp också? - Självklart.
- Jag älskar klimp. - Du är en klimp.
- Vad bra. - Varför har du dina arbetskläder på dig.
Det är tisdag, pappa. Jag har nattskola.
- Just ja.
Jag måste gå om en minut.
Klimp.
Jag träffade David tidigare ikväll.
Du ser plattbröstad ut.
Har du tappat vikt?
Jag vet inte.
Det var underbart, Vera. Tack så mycket.
- Väldigt smakfullt.
Sätt dig på soffan så länge. Känn dig som hemma.
Ja, sätt dig ner så tar vi en cigarett.
Gör en ny kanna.
- Sid? - Tack så mycket.
Hur går det på jobbet, Stan?
- Var det motorer du jobbade med? - Motormekaniker, ja.
Vi tar in dom, lagar dom och skickar iväg dom igen.
Det är bara vi två. Jag och min bror.
Är det et familjeföretag?
Det är Franks företag. Jag jobbar åt honom.
Har du alltid jobbat som mekaniker?
- Nej, jag började som militär i kriget. - Jaha.
Vad gjorde du i kriget då?
- Jag var banbrytare.
Vi lade asfalt i amerikanarnas baser.
- Gjorde ni? - Ja det gjorde vi.
- Åkte till Frankrike 1940. - Så tidigt?
Ja, vi var i Dunkirk. Hade gjort klart värnen när dom kom.
Sen så åkte vi ut igen et par dagar efter D-dagen.
Pappa var med om samma sak.
Sen en månad efter D-dagen åkte vi ut dit.
- Alldeles efter striden om Caen?
Det var et självmord, men det fanns dom som hade det värre.
Jag var i servicekåren som chaufför.
Vi kämpade oss från Normandie, till norra Frankrike och Belgien.
Och jag hamnade tillslut i Hamburg.
Jag var i Hamburg, Reg.
- Var du? - Inte hela tiden.
- Nej, efter kriget.
De har det värre där borta, i Tyskland.
Vi hade det dåligt allihopa.
- Ingen hade det behagligt. - Precis.
Nej, men vi hade gjort skada innan kriget började...
- Jag och min bror. - Bor han här omkring?
Inte nu. Han bor i Australien.
- Melbourne. - Ser man då.
Han flyttade dit för två år sedan.
Det är en lång tid att vara borta, eller hur?
Han var i Burma under kriget.
- Det var min bror också. - Var han?
Han träffade några från Australien där.
Sen kom han tillbaka, gifte sig och flyttade dit.
Jag skulle...
Var han en P.O. W?
Han pratar inte om det, Stan.
Det gör inte min vän heller.
Förlorade du några vänner, Reg?
Några stycken.
Jag förlorade några kompisar.
Jag förlorade min bästa vän.
- Just ja... Bill. - Vi gjorde vår grundträning tillsammans.
I Palestina...
så hamnade han i bakhåll i en skogsdunge.
Jag packade ihop hans saker...
Sätt dig bredvid Reg.
- Det är hemskt, eller hur? - Absolut.
Är du varm nog, Reg?
Gör en brasa, pappa.
Jag förlorade min mor.
Gjorde du?
Marknaden på Chapelgatan. Mars... 1941
Vi kommer alla ihåg den bomben.
- Blåste ut alla fönster. - Ja, det gjorde den.
Jag var runt hörnet på Pentongatan.
Mittemot kyrkan.
Våra lägenheter klarade sig.
Hon skulle kolla hur hennes moster mådde och handla lite...
borta.
Vill du ha en kopp till?
Jag beklagar.
Det var underbart pålägg, Vera.
Tack så mycket.
Ha kul på puben.
Susan, ta på dig en jacka om ni ska ut och åka.
- I sportbilen med öppen cab. - Ja jag ska.
- Hej då. - Hej då, Sir.
God natt, Sid.
- God natt, pappa. - Natti-natti, Ethel.
God natt, pappa.
God natt, Ethel.
God nat.
Vart är du i morgon, hos Ms. Wells?
Nej, hos Ms. Fowler.
Jag var hos Ms. Wells i morse.
- God natt, älskling. - God natt, min kära.
Stanley, kolla på dina fötter
- Värm upp dem åt mig. - Kom hit då.
Jag tror Reg skulle bli en bra make.
Till en fin flicka.
Vart skulle en sån som han träffa någon?
Vi träffades ju.
Ja.
Under kan inträffa.
Släpp mig.
Nej.
Sluta.
- Du är så vacker. - Jag borde fixa...
- Jag borde fixa en taxi. - Shh.
Kom igen, nu dansar vi.
Var inte barnslig.
- Jag ber om ursäkt. - Va?
Jag har ingen grammofon.
Det är inte roligt.
- Det är inget att skratta åt. - Är det inte?
Det är inte roligt...
Är det inte?
God morgon, Ms. Fowler.
God morgon, Ms. Drake.
Är jag i vägen nu?
Har du tappar något?
- Jag är i vägen, eller hur? - Nej det är...
Jag ser så dåligt ibland.
Jag är så själv.
Bland annat.
Ok, mamma.
Har du inte klivit upp än?
Lämna det som det är.
Ska du gifta dig?
Nej.
Det är en av mina systrar.
- Underbart. - Ja.
Men jag har inte träffat hennes make än.
Han är lite skygg av sig...
- Sänk din arm.
När går båten?
Nästa vecka på lördag.
- Vi har inte mycket tid på oss då. - Jag kliver på i Holyhead.
Sänk din arm, Sir.
- Just ja. - Tack.
Så jag borde väl ta med min väst då, eller hur?
Det blir nog bra, Sir.
Som jag sa... så tar vi 10 guineas för den tvådelade kostymen.
Ger du 3 guineas till så får du den tredelade.
Jag har pengarna med mig nu så...
Perfekt.
Och jag vill ha en likadan jacka som den där.
Då har du valt den dubbelbröstade jackan, Sir.
- Med fyra knappar. - Just det.
Den enda skillnaden är slagen...
som fästs vid den nedersta knappen på din...
och det ger den et mer strömlinjeformat utseende.
Ok.
Jag lägger till en ljusblå rand...
så det ser ut som om du är längre...
det kommer att göra intryck...
när du går in i kyrkan.
Det är precis vad jag vill.
- Ställ dig mot spegeln. - Ok.
- Jag kommer att se bäst ut av alla i den här.
- Jag är er man, George Raft.
Min far kommer inte känna igen mig, eller vad tror du?
Om du går efter George Raft looken så...
kan vi ge dig et par damasker också.
Nej, inga damasker.
Det är du som bestämmer.
Jag ska bara mäta utsidan på dit ben.
Kom igen.
Har du hittat storleken?
Den är där.
Hur mår Joyce?
Hon mår bra.
Det var länge sen vi såg henne.
Hon pratade om att flytta i morse.
Flytta vart?
Till et större hus.
Är inte erat stort nog?
Jo.
- Ni har ju inte ens bot där et år. - Jag vet.
Vi hade främmande igår kväll.
- Hade ni? - Du vet ju hur Vera är.
Hon hitar någon ung stackare utan familj som bor ensam.
Bjuder in honom om ger honom te.
Hon har et hjärta av guld.
- Hon är en diamant. - Du är en lycklig man.
Du är lyckosam i allt, Frank.
Varför bjöd hon in honom då?
- Han bor ensam. - Det finns det många som gör.
Det betyder inte att man måste bjuda in allihop, eller hur?
Hon är bara sådär.
Han kanske vill bo ensam.
Hon vill sköta sina egna saker.
Hon lägger sig i andras angelägenheter.
Hon kommer att få problem om hon fortsäter som hon gör.
Jag är glad att vi flyttade ut. Är inte du det?
Jag såg tvättmaskinen jag vill ha i morse. Den kostar 25 pund.
Snälla Frank, inte på din kredit.
- Det tar bara 10 minuter. - Du och dina 10 minuter.
Det är mer som 1 timme och 10 minuter.
Jag trodde vi skulle ta kväll tidigt.
Jag ska bara göra klart det här så kan vi sluta sen.
Ok, min kära.
Frank?
Frank!
Du sover ju!
Sov inte när jag är här.
Frank?
Kom igen. Lägg dig uppe på mig.
- Kom igen. - Kan vi inte vänta tills i morgon.
Vi måste göra det nu, eller?
Goddag, min kära.
Tack.
Den här vägen.
Ok då.
Först måste vi...
sätta på en kanna.
Har du en skål här inne?
Vart var vi...?
Har du en handduk?
Bra. Var är din säng?
Här inne.
Nu vill jag att du ska...
ta av dig dina underbyxor...
...och lägga dig ner.
Bli inte upprörd.
Jag är ju här för att hjälpa dig.
Och det är det jag ska göra. Så-
lägg dig i sängen och vänta på mig.
Då var vi här.
Kom hit och lägg dig nu.
Hur lång tid kommer det att ta?
Bara et litet tag.
Sära på benen.
Är du ensam?
Bara en liten stund.
Jag ska bara se mig omkring lite,
och se till att allt är som det ska.
Och sen så ska vi få in tvålvattnet,
- så du blir slak för mig. - Vad menar du?
Ligg bara ner, raring.
Jag ska bara blöta ner min hand lite grand...
och känna efter.
Du är okej. Okej...
Tryck in den här lilla tuben.
Okej,
Här kommer vattnet.
När du känner att det är fullt,
så slutar vi.
Var du på jobbet idag?
Jag gick in i morse.
- Vädret har ändrat sig. - Ja.
Nu...
- känns det fullt? - Ja.
Försök att torka dig själv.
Håll handduken där et tag
medan jag rensar skålen.
Det som kommer att hända nu
är att i morgon eller i övermorgon
så kommer du att känna lite smärta där nere.
Gå till toalett, och du kommer att börja blöda
- Och allt försvinner. - Vad menar du, "allt försvinner"?
Det kommer att vara över, raring. Du kommer att vara prima.
Jag kommer inte att dö, eller hur?
Nej, vännen.
Just det. Jag ska gå.
- Jag hitar ut själv. - Det är okej.
- Se efter dig själv. Raring. - Jadå.
Jag får 200 backar om dagen,
och han ger mig åta par nylonstrumpor.
Jag har et par nylonstrumpor.
Jag tar tre par nylonstrumpor av dig, Sid.
- Vad bjuder du? - Fem paket Players.
Vad, för tre par nylonstrumpor?
- Det stämmer. - Nej, nej...
De är italienska nylonstumpor. Inte tjeckiska.
- Ja, dom är fina, Al. - Jag bryr mig inte.
Jag erbjuder dig fem paket Players
för tre par nylonstrumpor, gör som du vill.
För att hålla upp det, va, Ron?
Jag menar, antingen så pratar jag et annat språk,
- eller så är han lite fårskallig. - Jag hörde det där.
Kolla. Ge mig 10 paket.
- Du får sex- sju. - Åtta.
Kolla, ta med dig dem på lördag...
"Hur är det, älskling? Vad sägs om en sväng?" Ge henne et par... glada tider!
- Okej, åta. - Bra. Duktig pojke.
Du får två paket te för et par.
Vad är ni två, et dubbelnummer?
- Hej, Lily. - Dina jäkla trappor.
- De kommer att bli min död. - Du måste ha hört kannan koka.
Nej.
Jag gjorde precis i ordning en ny kanna.
Hur gick det förra veckan?
Som vanligt.
- Nervös liten sak, eller hur? - Jag vet.
Jag rätade till henne. Fick henne att slappna av.
- Det gör du alltid, eller hur? - Vill du inte ha en skorpa, Lily?
Säger inte nej.
Tack.
- Jag har en till åt dig. - Jaha?
- På fredag, inte sant? - Går fredag bra?
- Mm. - Jag sa 5:00.
- Det går bra, ja. - Lite te?
- Sardiner? - Det går bra den här veckan, Lily?
- Åh, vad är det för sötsaker du har? - Kokade sötsaker.
Här får du. Vill du inte ha några åt Ethel?
Hur mycket kostar det?
2 penny per påse. Det blir 1,8 penny för dig.
Okej då.
- Kelp Street. - Jo, jag vet vart det ligger.
Nora. Hon har redan sju barn.
Klara hon inte av det?
- Nej, skulle du göra det? - Jag har bara 3 penny i mynt.
Jag har växel.
Är inte maken hemma?
Jag antar det.
Kan inte kontrollera sig själv, om du frågar mig.
Fruktansvärt. Stackars kvinna.
Rät åt henne.
Vill du inte ha några sardiner till din mor?
Nej, hon kan inte äta dem längre, Lily. Hon får halsbränna.
Hur är det med henne, egentligen?
Åh, du vet. Blir äldre.
Blir vi inte alla det?
Det är Ethel.
- Är det du, Ethel? - Hej, mamma.
- Lily är här.
Hej, Ethel.
Hej.
- Vill du ha en kopp? - Ja, tack, mamma.
- Har hon ingen pojkvän än? - Nej.
Jag är inte förvånad.
Det var et underbart pålägg, Vera. Tack så mycket.
- Ingen orsak, Reg. - Lappar du kläder?
Ja. Har du något som behöver fixas?
Du har lite ben som sticker ut ur dina byxor.
- Ja, det har han. - Det gör jag på jobbet.
- Jag har inte börjat med det än. - Syr du själv?
Jag har tummen mitt i handen, men jag försöker.
Du borde ta hit dom, Reg.
Du behöver en liten lapp på det där.
Jag hämtar lite tyg åt dig, Reg.
Vad är det? Marin cheviot, 540 gram.
Ge det till mamma, hon tar hand om dig, inga problem.
- Jag kan göra det. - Klart hon kan det.
- Ethel ska hjälpa dig. - Jag vill inte vara till besvär.
- Det gör inget. - Tack så mycket.
Det blir... en halv krona!
- Vad sägs om en till godisbit? - Tack.
- Vad gör du, käresta? - Gå och lägg dig.
DU är sjuk.
Det måste gå undan.
- Kommer det att ta lång tid? - Nej, raring.
Jag har inte sagt något till honom. Han ska vara på jobbet.
- Ja, vännen. - Vad har han att komma hem sjuk för?
Ta av dig trosorna.
Jag kan inte ha flera barn, förstår du?
Jag har sju stycken redan. Jag ska inte ha fler.
- Jag vet, vännen. - Det skulle ta kål på mig.
Lägg handduken på sängen åt mig.
Sätt dig på kanten.
- Vad är det där? - Bara tvålvatten, raring...
lite desinfektionsmedel.
- Vill du att jag ska ligga ner? - Stanna där du är.
- Jag måste bara få in den här. - Okej.
Okej. Känns det bra?
Ja.
Oj, oj.
- Vad? - Ser du dem, blond, brunett?
- Åh, snyggt! - Visst är det?
Hur är läget?
Ja, gamla Mugger... ljusögd, busksvansad och ser livligt ut.
- Vi kom precis hit. - Kom igen, Kenny,
- släpp ner dit hår. - Njut av utsikten.
- Vad sägs om att byta? - Okej.
Tror du att hon gillar honom?
Hon gick på en promenad med honom.
Det skulle hon inte göra om hon inte tyckte om honom, eller hur?
Han borde ta med henne på en dans.
- Jag tror inte att han är den typen. - Jag kan inte föreställa mig Reg dansandes.
Hon skulle komma tillbaka gul och blå, inte sant?
- Pappa. - Hon skulle behöva lägga fötterna i is.
De kanske blir riktiga Fred och Ginger,
dom två. Man vet aldrig.
- Har du rest långt? - Inte långt, raring, nej.
Är du säker på att du inte vill ha en drink?
Nej, tack.
- Har du gjort det här förut, vännen? - Ja, det händer.
Så där...
En skål, en handduk.
- Pannan är på. - Åh. Tack.
Är du säker på att du inte vill ha en drink?
Nej, raring.
Vad?
Vet du, dit hår ser verkligen vackert ut.
- Tycker du? - Ja.
Åh.
Gör en kopp te åt oss.
Vill du också ha en kopp?
Åh.
Lycka till.
Okej, raring.
Du måste ta av dig trosorna.
Okie-dokie.
Så, hur mår du?
Det här var en överraskning.
- Har inte set dig på åratals. - Ja- nej...
Socker?
Nej, tack.
- Tack för att du kom idag. - Ingen orsak.
En ursäkt att komma ifrån den där grå gamla banken.
Vill du ha en cigarett?
Nej, tack.
Tack för att du...
Förlåt.
Vad är det?
Åh, förlåt.
Ta en bit tårta. Jag åt en bit innan du kom.
Kan inte motstå... den är utsökt.
Jag ville prata med dig.
Kör på.
Um.
Du är den första personen jag kom att tänka på.
Verkligen.
Jösses, Susan. Vad är det?
Jag har en, um...
vän, som...
hon behöver hjälp.
Jag är ledsen.
Förlåt.
Du har hamnat i trubbel, inte sant?
Åh, Susan. Din klump.
Vem sa åt dig att ringa mig?
Okej. Jag ska säga vad du behöver göra.
Åh, när du träffar psykiatrikern så måste du hitta på en hemsk liten lögn
om någon pot tant eller något annat.
Här. Ta en näsduk.
Tack.
Du kommer att bli okej.
Hej, George. Åh... hej, Peggy!
Är du ledig idag?
Sätt dig upp.
Hon mår bra, George. Välsigna henne.
Det här har gåt lite för långt.
Är Ivy dålig igen?
Åh, kära någon. Jag säter på en ny kanna te.
Och du vill ha en skorpa, inte sant, Peggy?
- Hej, Ivy. - Okej, Vera?
Har du en av dina dåliga dagar?
- Jag är trött på det. - Åh, kära nån.
Jag säter på kannan.
Sov du något i natt, raring?
Man sover inte när man är så här, eller hur?
Har du lyckats sova något alls idag?
- Nej, det har jag inte. - Inte?
Fast du är ändå på det bästa stället, Ivy.
Jag borde vara på jobbet.
Du kan inte jobba så här.
Någon måste tjäna pengarna.
När jag är ledig, vill hon vara ledig.
Jag kommer att förlora jobbet om det fortsätter så här.
Det är inte dit fel, vännen.
Försök att förklara det för din chef.
De förstår ingenting, män.
Skitstövlar.
Så...
Är det här din första graviditet?
Ja.
Och vad säger fadern?
Um...
Jag vill inte att mina föräldrar ska veta.
Nej, nej, nej. Jag menar barnets far.
Kom och sätt dig.
Har du funderat på att behålla barnet?
Jag kan inte.
Nåväl. Jag ska hjälpa dig,
men jag är rädd att vi måste diskutera
kostnaden.
Det blir £150.00
Hur mycket har du tillgängligt?
Um, strax över £100.00.
Jag förstår.
Nå...
Vad sägs om £50.00? I förskott. Kontant.
Jag måste be dig att träffa en psykiater.
- Jag vet. - Gör du?
Ja.
Jag ordnar med sjukhemmet...
och obstetrikern.
Baxter. En mycket bra man.
Några frågor?
Trevlig dag.
Ja.
- Hur många veckor har det gåt? - Sju.
Och du var oskuld.
Ja.
Ms. Wells, det skulle hjälpa
om du gav mig enkla och ärliga svar,
om du kan.
Vad gör din far?
- Min far? - Ja.
Han jobbar i försvarsministeriet.
Och är dina föräldrar lyckligt gifta?
Jag tror det.
Finns det någon med mentala sjukdomar i din släkt?
Ja...
en av min mors fastrar begick självmord.
Gjorde hon?
Ja.
Och din egna mental hälsa, hur skulle du beskriva den just nu?
- Um. - Orolig?
Deprimerad?
Berätta om dina känslor för barnets far.
- Älskar du honom? - Nej.
- Älskar han dig? - Nej.
Älskade du honom vid befruktningen?
Nej.
Tvingade han sig på dig?
Ms. Wells...
om du nu föder barnet,
skulle du behålla det eller adoptera bort det?
Jag kan inte behålla det.
Jag skulle hellre döda mig själv.
Tja, jag tror inte att vi kan låta det hända...
inte sant?
Teet kokar.
- Ms. Wells. - Hej.
- Jag är syster Willoughby. - Hur är läget?
- Är allt det här ert bagage? - Ja.
- Om du skulle kunna följa med mig. - Tack.
- Har du rest långt? - Nej, inte speciellt.
- Ms. Wells. - Hej.
- Syster Beech. - Hur är läget?
Jag hoppas att det blir behagligt för dig.
Tackar.
Så, raring.
Jag tror att jag ska lägga den här under sängen åt dig.
Så... Det tog inte så lång tid, eller hur?
- Va, är du klar redan? - Ja, raring.
Så när kommer jag att träffa dig igen?
Vad sa du, vännen?
Du måste komma tillbaka, inte sant?
Åh nej, raring. Jag har gjort allt jag behöver göra.
Nu behöver du bara vänta.
Vad är det jag väntar på?
På att det ska försvinna, raring.
Men du använde bara lite vatten.
Oroa dig inte.
Vad händer om något går fel?
Det här är vad som kommer att hända...
i morgon...
eller på söndag, så kommer du att känna en smärta där nere.
Gå till toaletten.
Du kommer att börja blöda, och allt försvinner.
Vad du behöver nu är en kopp varmt te.
Ta det försiktigt, raring.
Hej då.
- Hej, vännen. - God morgon, Ms. Drake.
- Hej, mamma. - God morgon, raring.
- Hur var helgen? - Underbar.
Hur var Norfolk?
Åh, uthärdligt.
Hemskt soligt.
Något utöver det vanliga.
Har du pengarna?
Jag har £2.00.
- £2.00? - Det var vad hon sa till mig.
Hon sa fel. Det kostar 42 shilling.
- Åh, jag är ledsen. - Det är onödigt att vara ledsen.
Vill du ha pengarna nu, eller?
Jag vill inte ha pengarna förrän nästa vecka, eller hur?
Hursomhelst, vart är din make?
Korea.
- I armén, antar jag? - Ja.
- 42 shilling. - Tack så mycket.
Så den är inte hans, alltså?
Vad är det? Tappat talförmågan?
Så du har gjort det här för en massa flickor, antar jag?
Lägg dig inte i det här.
- Jag frågar bara. - Och jag svara bara.
Just det.
Skriv din adress här.
Hon kommer hit 5:00.
Nämn inte pengarna.
Det är mellan dig och mig.
- Är det förstått? - Ja.
Bra.
Kan du göra en på fredag?
- 5:00? - Ja.
Det går bra.
- Gift dam. - Jaha?
- Hon hamnade i trubbel. - Hur då?
Hade lite "hur mår din far" vid sidan.
- Det är inte rät, eller hur, Lily? - Jag tror inte det.
Men ändå, man måste hjälpa dem, inte sant?
Hur gick det med den där svartingen?
- Jag är ledsen för hennes skull. - Långt hemifrån?
Hon var väldigt rädd.
Vad gör dom här?
Försöker få sig et bättre liv. Jag är inte förvånad.
- Dom borde stanna där dom föds. - Dom jobbar hårt.
- Behöver du något socker? - Hur mycket tar du betalt den här veckan?
£1.80, för dig.
Okej.
- Här har du. - Tack.
Tack.
Jag är så rädd.
Försök att inte röra upp dig själv, raring.
F-förlåt...
Jag måste ta mig samman.
Jag måste gå igenom det här.
Jag vet att jag måste... det är bara det att...
ingen vet...
eller, min vän vet, men hon vet inte...
jag menar, hon vet inte att det är idag.
Så om något skulle hända mig... så är det ingen som vet.
Du måste ta av trosorna, raring, och lägga dig ner.
Åh. Åh, nej. Nej, nej, nej.
Åh, nej. Nej...
jag är en hemsk person!
Vad är det?
Inget.
Har du inte sovit got?
Jo.
Du?
Har du någonsin funderat på att flytta ut?
Vad menar du?
Vad tycker du om att gifta dig?
Vad, med dig?
Ja.
Jag har aldrig tänkt på det.
- Jag har tänkt på det. - Har du?
I ungefär tre eller fyra veckor.
Vad tror du?
Vill du?
Ja.
Det vill jag.
Då så.
Bäst du säger till din mamma.
Pappa...
- Pappa, vakna. - Vad är det?
Jag måste gå in till köket.
Väcker mig för...
- Åh, hej, Reg. - Hej, Stan.
Bra skinn?
Ja, helt okej.
Kan jag prata med dig, Stan?
Vad står på?
Får jag din välsignelse att gifta mig med Ethel?
Har du frågat henne?
Ja.
Vad sa hon?
Hon sa Ja.
Då så, självklart får du det.
- Är du säker? - Gratulerar!
- Tack så mycket. - Vera? Ethel?
- Vet du vad han precis frågade mig? - Jag är mycket nöjd.
- Jag är förtjust! - Jag också.
- Vad är detta för småpratande? - De här två har just förlovat sig!
- Gratis kompis! - Tack så mycket.
Jag sov på den stolen där.
Ledsen att behöva väcka dig
Tänk inte på det.
- Jag frågade henne i går kväll. - Gjorde du?
Bra gjort, båda två.
Wow, Reg, snyggt jobbat.
- Se inte så orolig ut. - Är du säker?
Klart att jag är säker. Jag har varit hos läkaren och jag är säker.
Det var på tiden.
Du måste börja ta det lugnt.
Va, ska du börja passa mig?
- Ja. - Är du säker?
Vi måste berätta för Stan och Vera.
Ja, vi ska berätta för Stan och Vera...
men vi berättar för dem tillsammans, som man ska.
Vi åker dit...
- nästa helg. - Jag frågar honom i morgon.
Kan jag få min tvättmaskin tack?
- Morgon, Frank. - Morgon, Stan.
Har lite nyheter till dig.
Va?
Varsågod. Gissa.
Bra eller dåliga nyheter?
- Dåliga nyheter. - Fel. Försök igen.
Okej, goda nyheter.
Kom igen. Vad är det?
Va?
Ut med språket!
Min lilla Ethel? Hon har förlovat sig.
- Va? - I går eftermiddag.
- Va, med Reg? - Jag kunde heller inte tro det.
Jag trodde dom bara skulle kurtisera i åratal.
- Gratis. - Tack Frank.
Du måste vara stolt.
Du skulle ha set Vera 's min.
Det kom som en blixt från en klar himmel.
Så, på söndag...
kommer du och Joycie över för te.
Vi fixar lite öl med... och sherry för flickorna.
Vi skålar för det lyckliga paret och Reg får träffa familjen.
- På söndag. - Runt 16:00.
- Berättar du för Joycie? - Jag berättar för henne.
Känner du det raring? Börjar fyllas upp?
Ja.
- Känns det märkligt Pam? - Ja mamma.
Det är så det ska kännas, eller hur?
- Märkligt? - Ja.
- Du har gjort det här förut va? - Jadå, raring.
- Så, det är säkert. - Det är säkert, eller hur?
- Ja hjärtat. - När den är full,
då slutar vi.
Jag känner igen dit ansikte från någonstans
- Vem, jag? - Ja.
- Gör du? - Kan bara inte komma på varifrån.
Är du okej?
Självklart. Sunlights tvätteri.
- Kära nån. - Det är Vera, eller hur?
- Stämmer. - Vera Drake.
Jag kände din mor innan kriget.
- Gjorde du? - Gjorde du det här då?
Känns det fullt, vännen?
Ja.
Okej.
Torka av dig bara.
Få ner den nu, kom igen.
Kallt. Kallt.
Kyl ner dig.
- Skål. - Skål.
Hej igen Pamela. Hur mår du?
Dåligt, hmm?
Nu måste jag tita på din mage igen.
Oroa dig inte, jag ska vara så försiktig jag kan.
Pamela, du måste sträcka på benen.
Duktig flicka. Rät på sängen.
Jag lovar dig, jag har väldigt varma händer.
Upp med ändan. Duktig flicka. Det var allt.
Nu kommer jag att trycka försiktigt.
Jag vill att du berättar vad som händer när jag släpper.
Duktig flicka, bra gjort.
- Vi kommer att göra en invärtes, syster. - Okej, doktor.
Då så, Ms. Barnes,
Jag, eh... Jag är rädd att jag inte har särskilt goda nyheter.
- Varför, varför, vad är det som händer? - Jag kommer att bli tvungen att operera.
- Pamela är väldigt dålig. - Hon kommer väl inte att dö?
Det får vi verkligen inte hoppas Ms. Barnes,
Men detta är en allvarlig situation, vilket jag är övertygad om att ni förstår.
Då så...
när vi nämnde Pamela i kväll
hävdade du att hon haft et missfall.
Ja.
Men det är inte hela sanningen, eller hur?
Ms. Barnes...
gjorde du något med Pamela för att försöka
- framkalla et missfall? - Nej, det gjorde jag inte!
Någon gjorde det.
Du vet det och jag vet det.
Ms. Barnes, jag har varit läkare i över 25 år.
Sjuksystrarna och jag ser sådana här fall varje vecka.
- Eller hur, syster? - Ja, det gör vi.
Okej...
någon kom till huset.
Vad gjorde dem?
Hon smulade i rosa tvål i en skål med varmt vatten.
Hon hade en flaska med något i som hon satte...
- Och hon använde en spruta. - Ja.
Finns ingen tvekan om att hon kommer använda sin spruta igen.
Igen och igen och igen, och syster och jag
kommer få att ta hand om dussintals av fall liknande Pamelas.
Ms. Barnes, dessa folk måste stoppas.
Ni måste informera polisen.
Jag pratar inte med dem.
Syster Coombes.
De väntar på er i operationssalen, Mr. Walsh.
Tack syster.
Ms. Barnes, om ni inte informerar polisen tvingas jag göra det.
Tyvärr är det min förpliktelse att göra det.
Ursäkta mig.
- Ursäkta mig. - Ja, Sir?
Vi kommer från polisen. Vi letar efter syster Coombes.
Oh ja, Sir, följ med mig.
Syster, det är polisen.
God kväll, syster. Jag är kriminalinspektör Webster,
- det här är D.S. Vickers... - God kväll.
Åh, god kväll.
Vi satt bredvid vägen,
det låg kroppar överallt... stank, bensin...
Jag hade fått nog.
Jag kunde inte göra någonting.
Kunde inte springa iväg, kunde inte gråta,
kunde inte känna någonting... Jag satt bara där.
Helt plötsligt, kom det en gammal tjej...
vinglandes förbi oss,
och småpratade på franska.
Gissa vad hon bar på under armen?